Ing. Jiří
Kašpar
Mostecká uhelná společnost a.s., vedoucí odboru
přípravy území a rekultivací
Bc. Lenka
Měsková
Mostecká uhelná společnost a.s., odbor přípravy
území a rekultivací
Anotace: Velkoplošné rekultivace výsypkových těles
Nedílnou součástí báňsko-technologického řešení lomového způsobu
dobývání hnědého uhlí, jsou mimo jiné rozsáhlá tělesa vnějších výsypek.
Mostecká uhelná společnost, a.s. prováděla a provádí na těchto výsypkách v současné
době rozsáhlé rekultivační práce, s cílem začlenit tyto prostory do původní
krajiny a připravit rozsáhlé plochy zasažené báňskou činností pro nové využití
v souladu s potřebami regionu.
Rekultivační činnost dala tak možnost, aby na výsypkových tělesech
těžebních lokalit MUS, a.s. vznikla taková díla jako je autodrom, hipodrom,
golf, nové lesní porosty či orná půda. Výsypné prostory umožnily také využití
ploch k budování bezpečných skládek komunálních a jiných odpadů.
Velkoplošné rekultivace vnějších výsypkových těles znamenají návrat
několika tisíc ha ploch do nového způsobu využití a to v nejrozmanitějších
formách a jsou výsledkem úzké spolupráce těžařů se státní správou mosteckého
regionu.
Velkoplošné rekultivace
výsypkových těles
Severozápadní Čechy patří
mezi známé těžební regiony. Z hlediska historického jsou v paměti těžbou rud v
Krušných horách, z pohledu posledního století rozsáhlou těžbou hnědého uhlí.
Mezi
významné těžaře patří v tomto regionu také Mostecká uhelná společnost, a. s.
Tato společnost patří mezi tři rozhodující firmy, které v České republice
produkují hnědé uhlí. Činnost společnosti probíhá v centrální části Severočeské
hnědouhelné pánve za jejíž centrum je možno považovat město Most, jehož život,
útlak i rozvoj je s těžbou hnědého uhlí významně spjatý.
Současný
způsob těžby provozovaný moderní těžební technologií využívající technologické
celky řady TC2 a TC1 představují pro region významný zásah do jejího krajinného
prostředí. Dochází k rozsáhlým změnám tvarování terénu s dopady do všech složek
prostředí. Představu o rozsahu těchto změn, jejich rychlosti a význam mohou dát
následující dvě čísla. Za období pěti let (1997 - 2001) bylo odtěženo a
přemístěno 247 mil m3 skrývky a vytěženo 88 mil tun uhlí.
Souběžně
s těžbou se zabývá naše společnost cílevědomě rekultivacemi a v dlouhodobém
předstihu připravuje zahlazování následků důlní činnosti. Zároveň intenzivně a
ve shodě se zákonem realizuje sanační a rekultivační práce na plochách, kde
byla již hornická činnost ukončena.
Nedílnou
součástí báňsko-technologického řešení lomového způsobu dobývání je mimo jiné
zakládání rozsáhlých těles vnějších
výsypek, ať klasických na volných plochách, či při využití prostorů ukončených
lomů.
Rozvoj
porubních front a báňsko geotechnické podmínky umožnily, že od roku 1995 je
odkliz těžebních lokalit MUS, a. s. zakládán pouze do vyuhlených prostorů.
Tento fakt radikálně změnil plošnou výměru potřebnou pro hornickou činnost. V
přehledu uvádíme rozlohy rozhodujících výsypek:
Hornojiřetínská
výsypka 411
ha
Růžodolská
výsypka 760
ha
Střimická výsypka 395
ha
Slatinická
výsypka 400
ha
Čepirožská
výsypka 260
ha
Kopistská
výsypka 435
ha
Velebudická
výsypka 790
ha
Výsypka Malé
Březno 210 ha
Lom Vrbenský a
jeho výsypka 500 ha
Celkem 4161ha
MUS, a. s. prováděla a
provádí na těchto výsypkách v současné době rozsáhlé rekultivační práce s
cílem začlenit tyto prostory do původní
krajiny a připravit rozsáhlé plochy zasažené báňskou činností pro nové využití
v souladu s potřebami regionu.
Rozloha
ploch, přemístěné objemy zemin, čas, vlastnictví k pozemkům a způsob
financování, to jsou aspekty umožňující realizovat velkoplošné rekultivace,
respektive schválené záměry způsobem jež přesahuje možnosti běžných investorů.
K
seznámení jak vypadá řešení této problematiky v rámci naší společnosti
předkládáme realizované či rozpracované záměry na některých vybraných výsypkách
MUS, a. s.
Hornojířetínská výsypka
Výsypka o výměře 411 ha byla
umístěna na poddolovaném území, s předpokladem budoucího přetěžení velkolomem
ČSA. Záměrem rekultivačního řešení se proto stala dočasná rekultivace s
omezenou životností cca 30 - 40 let, která byla zahájena v roce 1970. Úkolem
bylo odclonit výsypku zalesněním zejména viditelných svahů ze silnice Most -
Litvínov rychlerostoucími dřevinami. Na náhorní planině byly ponechány vodní
plochy o výměře 16 ha. Zbývající část
plochy byla v roce 1972 bez terénních úprav zalesněna v řídkém sponu 3500
saz./ha. Terénně byly upraveny jen pokusné plochy o celkové výměře 40 ha s
cílem vytvoření zemědělské rekultivace přímým způsobem, tj. bez převrstvení
ornicí. V roce 1996 byly tyto plochy po neúspěšném pokusu zalesněny. Na všech
výsadbách se prováděla pěstební péče, která byla ukončena v roce 1982.
Růžodolská výsypka
Je vnější výsypkou velkolomu Československé armády a byla zakládána v letech 1965 - 1995. Byly
zde ukládány nadložní zeminy, které nebyly vhodné pro zakládání do vnitřní výsypky.
Tomu odpovídalo i převýšení max. 30 m.
Výsypka je protáhlého tvaru
o délce cca 6 km a průměrné šířce 1,3 km s celkovým rozsahem cca 760 ha. Její
umístění v blízkosti Chemických závodů Litvínov ovlivnilo způsob a charakter
rekultivačních prací. Uvažovaná orientace zemědělské rekultivace na horní etáže
byla vyloučena. Celkové řešení bylo pojato s dosažením záměru lesnického
charakteru s funkcí ekostabilizující a ochrannou. Zejména však funkci
hygienické clony mezi průmyslovou zónou a obydlenou částí představovalo
zalesnění, a to v první fázi rekultivačního řešení. Rekultivací lesnickou je
řešena plocha o výměře 630 ha s komunikačním propojením a umístěním 10 ha
vodních ploch. Lokalita je řešena citlivým způsobem s respektováním
samovolně vzniklých porostů. Část území byla také vyčleněna pro záměry
skládkování. Rekultivace výsypky bude ukončena v roce 2010.
Obr. č.1 - Střimická výsypka
Střimická
výsypka
Je vnější výsypkou lomu
Ležáky s rozsahem 395 ha, s mocností 17
- 48 m. Situována je východně od zbytkové jámy lomu a spolu jsou v současné
době nejvíce sledovanou lokalitou
širokou veřejností, a to nejenom z důvodů umístění této lokality na
území starého města Mostu, ale dnes i z důvodů zaplavení zbytkové jámy vodou,
jako jedné z prvních lokalit řešenou touto hydrickou cestou.
Střimická výsypka byla
rekultivována v několika etapách s termínem zahájení rekultivačních prací v
roce 1990. Plocha byla povezena kůrovými substráty za účelem vylepšení
pedologických poměrů. Celoplošné mulčování povrchu výsypky organickými hmotami
se projevilo jako vysoce účinné opatření zejména z hlediska zabezpečení
protierozních účinků. Převážně lesnická rekultivace vzhledem k tvarování terénu
plní funkci půdoochrannou a meliorační. Systém komunikačního propojení vhodně
doplňuje budoucí příměstský oddychový areál, který lesoparkovým uspořádáním
naváže na budoucí plážové a sportovní plochy v okolí jezera Most. Také řešení
vodohospodářských úprav projektant zpracoval organizovaně technickými
opatřeními, a to systémem poldrů, propojených gravitačně do zbytkové jámy
budoucího jezera.
Střimická výsypka s převahou
lesnické rekultivace je v části vrchní etáže řešena formou zemědělské
rekultivace na ploše 32 ha a formou lučních porostů. Jiné využití bylo
uplatněno na ploše 10 ha, kde byla upravena plocha pro skládkování inertních
materiálů.
Slatinická
výsypka
Lokalita Slatinické výsypky
představuje báňskou historii cca od roku 1958 se vznikem lomu Bohumír Šmeral.
Po ukončení těžby uhlí byl od 80-tých let vyuhlený lom využíván k ukládání
odklizu z lomu Vršany a to tzv. Slatinickou výsypkou, která v konečném řešení
navázala na Čepirožskou výsypku. Zakládání skrývkových zemin bylo ukončeno
v roce 1999.
Rekultivační práce byly
pojaty v této lokalitě, která je umístěna v bezprostřední blízkosti aglomerace
města Mostu, převážně v její rekreační částí /zahrádkářské osady a zástavby
rodinných domků na Čepirožské výsypce/, formou doplnění o funkční a rekreační
plochy. Rozsah 400 ha je rekultivován postupně od roku 1999. Území je dořešeno
komunikačním systémem, nezbytnou součástí jsou vodní plochy doplněné
vodohospodářským systémem. Návrh
kombinace skupinové výsadby zeleně se zatravněním s vazbou na zemědělskou rekultivaci, navazuje v této části na
mírně zvlněnou geografickou modelaci krajiny, typickou pro tento kraj.
Obr.č.2 - Slatinická a Bylanská výsypka
Čepirožská -
Bylanská výsypka
Dnes propojená Bylanská a Čepirožská výsypka s názvy po
zlikvidovaných obcích, je jednou
z nejstarších výsypek vzniklých po lomové těžbě. Je v bezprostřední
blízkosti nového města Mostu a zasahuje do jeho intravilánu. Tento novotvar,
přetvořil historické krajinné prostředí v okolí města Mostu.
Konvexní modelací krajiny
báňskou výsypkovou činností vzniklý ochranný antropogenní val, tvořený od
počátku padesátých let tohoto století, přetvaroval historické území a vytvořil z hlediska technického nový
krajinotvorný prvek, který odclonil činný lom a jeho výsypkové hospodářství
v oblasti Vršan a Slatinic, jak z hlediska hygienického, tak i estetického.
Pestrost, kombinace a určení nejvhodnějšího způsobu rekultivace
bylo ovlivněno návazností na zalesněný areál úpatí Resslu s umístěným
stávajícím hřbitovem, areálem tenisových kurtů a městskou zástavbou.
Vlastní vytváření krajinného
systému na celkové ploše cca 260 ha výsypkového hospodářství bylo zvoleno na
svahových partiích s převahou lesnické a parkové rekultivace
s vytvářením keřových a stromových pater. Skladba a typ rekultivace zde plní zejména funkci ochranného lesa s významem lesních
porostů jako stabilizujícího prvku v ekologických soustavách.
Rekultivace byla podřízena
výhradně účelům krátkodobé rekreace. Jižním směrem od města byl zřízen na
svazích výsypky nástupní schodišťový prostor na který navazuje bezprašné
komunikační propojení parkových cest. Široký sortiment stromů a keřů, včetně
okrasných dřevin se zakomponováním lesních palouků podtrhuje charakter
příměstského lesoparku s rozsahem 44,7 ploch. Na lesopark navazuje i
zahrádkářská kolonie, a vinice.
Další lesoparková část je
vedena v územním plánu města Mostu jako rezerva pro bytovou zástavbu , na které v současném období
probíhá I. etapa výstavby rodinných domků.
V roce 1988 zde byla
založena výzkumná plocha VÚOZ Průhonice za účelem sledování 102 klonů topolů
/populus/. Tato plocha byla zapojena do řešení výzkumných programů pro využití
genofondu dřevin při rekultivaci devastovaných ploch a programu produkce a
využití biomasy jako obnovitelného zdroje v krajině.
Obr.č.3 - Výstavba rodinných
domků na Čepirožské výsypce
Kopistská
výsypka
S rozsahem 453 ha je
jednou z nejstarších výsypek. Je
vnější výsypkou bývalého lomu Obránců Míru a lomu Most. Její způsob nasypání
byl sledován a prezentován jako pohled na
tzv. měsíční krajinu. Tyto typické snímky dodnes představují ukázkovou
devastaci prostředí výsypkovým hospodářstvím. Přesto dnešní názor na
rekultivaci této výsypky je opačný a naopak celé těleso je jednou
z dominant nové krajiny a je významným ekologicky stabilizujícím prvkem
s výskytem mnoha druhů živočichů a rostlin.
Převážně lesnické výsadby
byly prováděny od roku 1964 do členitého neupraveného terénu ručně.
Velebudická
výsypka
Velebudická výsypka je
vnější výsypkou lomu Jan Šverma, a byla zakládána od roku 1955. Skrývkové hmoty
- písky, jíly a spraše - byly sypány na celkové ploše 790 ha v mocnosti až
75 m, při založeném objemu 237 mil. m3.
Terénní úpravy a zalesňovací
práce byly zahájeny na nejnižších etážích v roce 1965. Využití Velebudické
výsypky bylo cíleně koncipováno od roku 1973 se záměrem výstavby koňské
dostihové dráhy na hlavní etáži. Z tohoto záměru vycházela i v roce
1986 zpracovaná urbanistická studie, která již řešila kompletní využití území
na celé Velebudické výsypce jako architektonický celek, který odpovídá
příměstskému rekreačnímu zázemí města Mostu.
Způsob zakládání a tvarování
výsypky s termínem ukončení
zakládání v roce 1995, zde plně respektoval její budoucí využití.
Dominantní plochou je plocha dostihového závodiště s travnatým povrchem,
živými ploty překážek, s výsadbou okrasné zeleně a zatravněnými tribunami
pro 40 000 diváků. Představuje celkovou plochu 82 ha. Vybudováno je základní
komunikační propojení a základní inženýrské sítě /vn, nn, kanalizace dešťová,
splašková, závlahy odvodnění/.
Parametry dostihové dráhy:
hlavní dráha: šířka 30 m
délka 1800 m
/ovál/
přímá dráha : šířka
30 m
délka
1200 m
Rekultivace Velebudické
výsypky představuje také uskutečnění programu golfového sportu s umístěním
18ti golfových drah na ploše 130 ha.
Od roku 1997 je areál
dostihových drah zprovozněn pro veřejnost, konají se zde dostihové dny na
mezinárodní úrovni, společenská setkání, dny dětí a podobně.
Výsypka Malé
Březno
Rekultivace vnější výsypky
lomu Vršany je od roku 1990 prováděna ve čtyřech etapách s převahou lesnické
rekultivace na ploše 210 ha. Vylepšení fyzikálních a chemických vlastností
výsypkových zemin zde bylo provedeno návozem kůrových substrátů s cílem
dosažení snížení projevů eroze. Byly provedeny terénní úpravy svahů do sklonu
1:4 a jejich zalesnění. V oblasti náhorní plošiny byla navezena ornice s cílem
realizace zemědělské rekultivace. 55 ha
zemědělské rekultivace je dnes ukončeno, předáno uživatelům a úspěšně
obhospodařováno. Zájem o zemědělskou rekultivaci v této oblasti má vazbu na
okolní zemědělské plochy a hospodaření, které je v této oblasti intenzivní s vysokou kvalitou zemědělské produkce.
Obr. č. 4 - výsypka Malé Březno
Lom Vrbenský a
jeho výsypka
Povrchovým lomem Vrbenský
byla těžena uhelná sloj pod severní patou vrchu Ressl. Zájmové území o rozloze
500 ha bylo následně zasypáno vnitřní výsypkou lomu Vrbenský, po ukončení těžby
pak výsypkou z lomu Jan Šverma. Technická rekultivace území koncipovaného
jako příměstská rekreační oblast, byla řešena v závěru těžby lomu již
příslušným tvarováním výsypky. Rekultivace oblasti byla zahájena od roku 1965
zalesňováním vnějších výsypek. Plocha o výměře 22 je dnes již součástí lesního
půdního fondu.
Na základě rekultivačních
územních studií byly do území bývalého lomu situovány záměry rekultivačních
staveb sportovního areálu s automobilovým okruhem na bázi
mezinárodních parametrů a vodní plocha s rekreačním využitím. Na
této lokalitě je dnes patrné, že rekultivací byly úspěšně a komplexně řešeny
územní struktury a zasažené území hornickou činností bylo navráceno novým funkcím k obnově funkční způsobilosti
krajinného systému.
Obr. č.5 - areál Vrbenský
Autodrom Most
Rekultivační řešení území
vnitřní výsypky bývalého lomu Vrbenský bylo od roku 1975 koncipováno jako soubor rekultivačních staveb pro
krátkodobou rekreaci obyvatel města ve smyslu
sportovního areálu pro provozování automobilových soutěží, které měly na
Mostecku tradici. V rámci základních terénních úprav nutných pro umístění
okruhu na výsypku byly tvarovány divácké svahy, terénní příčné i podélné sklony
plochy vlastního okruhu, včetně příslušného hutnění pod drahou. Návazně
pokračovaly práce odvodňovacího charakteru,
terénní úpravy svahů mezi areálem a budoucí vodní nádrží, a vegetační
úpravy širšího okolí ve smyslu lesoparkových úprav. Objekty realizované
v rámci rekultivace podmiňovaly realizaci investiční výstavby povrchových
objektů, jejichž výstavba byla zahájena v roce 1980 (tunelový podjezd pod
silničním okruhem do vnitřních části okruhu, startovací věž, depo, dílny, řídící středisko, telefonní přípojky a
přípojky k sítím).
Závodní okruh byl zprovozněn
v roce 1982. Na území vnitřní
výsypky bývalého lomu Vrbenský vznikl tak díky rekultivaci závodní okruh
mezinárodní úrovně, který představuje již 20 let úspěšného provozu. Jeho délka je 4 148 m, šířka 12 m s
bezpečnostními pásy.
Vodní plocha Vrbenský
Dosypání prostoru bývalého
lomu bylo provedeno /dle schváleného likvidačního plánu/ již na potřebnou kótu
budoucího dna vodní nádrže, skrývkovými zeminami z dolu Jan Šverma.
Poslední etáž vnitřní výsypky byla dosypána z nepropustných materiálů
/jílů/ svrchní nadložní vrstvy DJŠ, jejichž vhodnost byla postupně ověřována.
Jižní svah navazující na autodrom byl
na základě stabilitních posudků dosypán do bezpečného sklonu, neboť bylo nutno
zajistit stabilitu svahu zejména ve vztahu ke kontaktu s vodní plochou. Po
dosypání prostoru bývalého lomu byla zahájena v roce 1986 stavba vlastní
vodní nádrže úpravou těsnících vrstev
dna nádrže. Byly opevněny svahy nádrže, vybudována obslužná komunikace,
odvodňovací příkopy a objekty vtokového a výpustního charakteru. Vodou byla
nádrž napuštěna v roce 1992 dálkovým přivaděčem z Nechranic. Vodní
plocha o výměře 39 ha má průměrnou hloubku 3,5 - 4 m. Okolí nádrže s pláží
a parkovými úpravami je upraveno pro koupání a provozování vodních sportů.
Obr.č.6 - Vodní plocha Vrbenský
Závěr:
Výsledný efekt prováděných
rekultivací je významným způsobem ovlivňován již ve fázi sypání tělesa výsypky.
Na nestabilizovaném a rekultivačně neupraveném povrchu téměř okamžitě začíná působit vodní eroze a to již při
výskytu velmi malých intenzit srážek. Omezení vzniku těchto počátečních
negativních procesů jsme jako závažnou problematiku sledovali dlouhodobým
průzkumem VÚMOP Praha a výsledky s návrhy opatření jsme zařadili do metodiky pro praxi. Omezení
vzniku těchto počátečních negativních procesů před dokončením biologického
oživení povrchu výsypky je možné pouze pomocí opatření, která kvalitativně
upravují infiltrační schopnosti zemin výsypek. Z dostupných rekultivačních
technologií jsou pro tyto účely v současnosti využitelné především různé
organické hmoty, aplikované buď formou mulče nebo formou promísení s povrchovým
půdním horizontem tvořeným výsypkovou zeminou. S půdním povrchem výsypky a jeho
úpravou samozřejmě také souvisí stanovení přípustných délek svahů a jejich
sklony.
Vhodné sklony svahů, které
patří mezi stanovištní kriteria, jsou uplatňovány v rozmezí:
-
3-8
% u zemědělské rekultivace,
-
do
25 % u lesnické rekultivace.
Přípustné, nebo-li vhodné
délky svahů vychází z hydrofyzikálních vlastností zemin, sklonitostních poměrů,
dostupné meliorační technologie využitelné pro potřeby úpravy infiltračních
vlastností povrchu výsypky a způsobu vegetační úpravy /travní porost, les/. To
vše nám může ekonomicky pozitivně ovlivnit výstavbu navazujících technických
protierozních opatření / příkopy, průlehy, suché nádrže - poldry, atd./.
Systematickým přístupem
k provádění rekultivací navrátila MUS,
a.s. do roku 2001 4800 ha ploch novému využití. Přitom za dobu existence MUS,
a.s. to je od roku 1993, vynaložila na rekultivace více než 3,1 miliard Kč.
Dosažené výsledky rekultivační činnosti prokázaly, že pojem měsíční krajina
přestává být synonymem pro těžbu. Rekultivované plochy dnes zaujímají rozsáhlá
území s plnohodnotným postavením k plochám původním a nové funkční prvky jsou přínosem pro okolní krajinný systém.