PhDr. Oldřich Klepek T 19
Archiv OKD, a.s., součást Hornického muzea v Ostravě
Vážení příznivci hornického stavu a jeho tradic.
Skutečnost, že se téma hornických
archivů objevuje na programu těchto sympozií jen sporadicky a to, že
organizační začlenění Archivu OKD do OKD a.s., Hornického muzea, o.z. je , zda
se, jeho zařazením do struktury OKD a.s. definitivním, mě vedly
k rozhodnutí seznámit účastníky
letošního ročníku sympozia alespoň v nejstručnější podobě
s problematikou Archivu OKD.
Na prostoru, který je dán
časovým limitem příspěvku, bych Vás chtěl seznámit se vznikem archivu, jeho
organizačním vývojem, prostorovým zabezpečením, rozsahem archivního materiálu a
skladbou jeho fondů a sbírek, hlavními úkoly archivu a specifiky vyplývajícími
ze skutečnosti, že archiv je součástí Hornického muzea v Ostravě.
Ostravsko-karvinské doly
vznikly jako samostatný národní podnik 1. ledna 1946 a jako státní hospodářská
organizace existovaly až do konce roku 1990. Od 1. ledna 1991 byla vytvořena
akciová společnost OKD.
První – a po mém soudu
zajímavou – zmínkou o archivu je dobré zdání o archivu a kronice OKD ze dne
16.5. 1947, zpracované Dr. Karlem Ottou, gymnasijním profesorem v Moravské
Ostravě, na žádost ředitele správní skupiny národního podniku OKKD.
Za první skutečný konkrétní
pokus o vytvoření místa, kde by se ukládaly důležité písemnosti OKD, lze
považovat oběžník správní skupiny OKKD ze dne 2. února 1949 č. 112 – zřízení
sbírky listin. Oběžník obsahoval návrh na ukládaní důležitých listin na jediném
místě. Součástí oběžníku byl i vzor zápisu o převzetí dokumentů a návod na
způsob nahlédání do těchto písemností. Toto jistě dobře míněné opatření ještě
přesto nevedlo k institucionalizování archivu.
Problematice podnikových
archivů se začalo věnovat MPE v roce 1952. Sdělením č. 117/33 z 25. února.
Uložilo zpracovat údaje:
1)
zda
je v podniku (závodech) podnikový archiv
2)
(zdůrazněno,
že nejde ústřední spisovnu) adresu, umístění/zda je ve vhodných místnostech /
3)
v jakém
celkovém stavu je archiv
4)
jméno
archiváře, komu je podřízen, jeho platové zařazení, odborná kvalifikace pro
archivářskou práci, zda vykonává i jinou činnost
Z odpovědi Kombinátu
OKD vyplývá, že archiv není zřízen, existuje jen ústřední spisovna, do níž se
ukládají i takové písemnosti, které by měly být archivovány a dále, že ani
bývalý n.p. OKD neměl zřízen samostatný archiv a písemnosti byly ukládány
v ústřední spisovně. Důležitá je rovněž informace, že v nové
organizaci není ani na Kombinátě ani jednotlivých trustech na zvláštní
archiváře pamatováno.
Dalším krokem MPE
v snaze o budování podnikových archivů je oběžník č. 183/109 – 33 ze 3.
června 1952 (směrnice pro podnikové archivy
- stálý úkol, za realizaci odpovídá ředitel), ve kterém se konstatuje,
že vláda se 9. ledna 1951 usnesla na opatření k zajištění archivního materiálu
a byl uložen úkol zřídit podnikové archivy jako zařízení podniků a ustanovit
podnikového archiváře s termínem splnění 30. června 1952.
Jde již o slušně
propracovaný dokument, obsahující směrnice pro podnikové archivy, důležité je
rovněž ustanovení o zřízení funkce archivního referenta na ministerstvu.
Kombinátům bylo, což je pro náš archiv důležité, ponecháno na rozhodnutí
ředitele Kombinátu, zda bude zřízen centrální archiv pro celý kombinát nebo
decentralizovaný na jednotlivá obvodní ředitelství nebo i podniky.
Reakcí na toto sdělení byl
dopis Kombinátu ze dne 28.června 1952, ve kterém byl sdělen výsledek
projednání: archiv nebude centralizován, budou zřízeny samostatné archivy pro
Kombinát, jednotlivá obvodní ředitelství a u koksoven i na jednotlivých
koksovnách; archivní úkoly budou pro nedostatek zaměstnanců ve všech případech
obstarávány zaměstnanci spisové služby vedle jejich práce – ti budou rovněž
zodpovědni za skartaci spisů. Alespoň pro začátek nebudou rovněž zřizovány
zvláštní místnosti pro archiv (archiválie však budou odděleny) .V odpovědi
MPE z 24. července 1952 na tuto informaci Kombinátu poprvé zaznívá doporučení
uvažovat o zřízení sdruženého archivu „kde by bylo možné daleko lepší
uskladnění i daleko lepší odborné vedení této služby“.
Toto stanovisko bylo
v následujícím období skutečně akceptováno.
Zásadní změnu
v působnosti archivu Kombinátu OKD umožnila vyhláška ministra vnitra ze
dne 13. července 1956 (č. 153/56 Ú.l.) o archivech hospodářských a rozpočtových
organizací. Ta v § 2 uložila všem podnikům zřídit do konce roku 1956 podnikové
archivy. Pro archiv OKD měl význam zvláště § 5, který umožňoval „je-li vhodné z důvodů
hospodárnosti nebo účelného využití archivního materiálu, zřídí dva nebo více podniků téhož resortu
jeden podnikový archiv (sdružený podnikový archiv)“. V odstavci 2
citovaného paragrafu pak vyhláška uváděla, že o zřízení a správě sdruženého
podnikového archivu rozhoduje příslušný ústřední orgán v dohodě
s archivní správou MV. Na základě toho svolal Kombinát OKD po projednání
s KSVM v Ostravě dne 26. října 1956 jednání za účelem projednání
podmínek vybudování SPA s tím, že pro sektor MP bude jako SPA vybudován
dosavadní sdružený revírní archiv Kombinátu OKD. Na toto jednání byli pozváni
zástupci všech organizací MP na Ostravsku. Zástupci n.p. VOKD, VVUÚ v Ostravě – Radvanicích a n.p.
Východomoravských plynáren vyslovili souhlas se zřízením sektorového SPA.
Báňské projekty sdělily, že se k tomuto archivu nepřipojí, protože jejich
výkresový archiv musí zůstat v jejich pobočce v Ostravě a rovněž tak
„spisový archiv“, protože s ním úzce souvisí. N.p. Ostroj sdělil, že hodlá
zřídit samostatný podnikový archiv, protože archivování v Ostravě by bylo
spojeno se značnými obtížemi. Báňské projekty ale později změnily své
stanovisko a dopisem ze dne 20.června 1957 sdělily, že mají zájem o připojení
k SPA. Nakonec tedy jen n.p. Ostroj setrval u svého původního stanoviska
vybudovat si vlastní podnikový archiv.
Právně bylo vytvoření SPA
uzavřeno dopisem MP ze dne 6.srpna 1957, ve kterém MP sdělilo, že v dohodě
s AS MV souhlasí, aby sdružený revírní archiv plnil funkci SPA pro všechny
organizace odvětví paliv na Ostravsku s výjimkou n.p. Ostroj. V příloze
byl dokonce uveden popis práce vedoucího sdruženého archivu.
Písemná úmluva obsahující
bližší podmínky existence SPA však v té době ještě uzavřena nebyla.
K tomu došlo až 20.května 1965. Tím bylo dokončeno, alespoň po právní
stránce, vytvoření SPA OKD.
V této podobě existoval
archiv celé další období především v tom smyslu, že byl začleněn do
ředitelství OKD, ať již neslo název Sdružení OKD, OKD – oborové ředitelství,
OKD, koncern, generální ředitelství
nebo OKD, státní podnik. Změnou ale bylo to, že organizace, které uzavřely
smlouvu o zřízení SPA (s výjimkou VVUÚ),
se postupně staly organizačními články OKD (Báňské projekty Ostrava a
VOKD definitivně od 1. července 1965, Uhlozbyt od 1. července 1967). VVUÚ v Ostravě – Radvanicích odstoupil od
úmluvy o vytvoření SPA k 31. prosinci 1993 – a archiv tak i fakticky ztratil
právo užívat název SPA OKD. Již od vzniku akciové společnosti OKD stejně užíval
název Archiv OKD, a.s.
I po vzniku akciové
společnosti OKD byl archiv začleněn na ředitelství akciové společnosti. Ke
změně došlo 1. ledna 1999, kdy byla zrušena Správa OKD, a.s. Příkazem č. 21
ředitele pro strategii OKD, a.s. z 30. listopadu 1998 byla budova Archivu OKD,
a.s. převedena s účinností od 1. ledna 1999 na OKD, a.s., Správa majetku,
o.z. Následně pak byl příkazem č. 22
ředitele pro strategii OKD, a.s. ze dne 1. prosince 1998 s účinností od
4.prosince 1998 převeden Archiv OKD, a.s.
na OKD, a.s., Správa majetku, o.z. (tedy přesně činnosti vyplývající z dosavadních
pracovních povinností současného Archivu OKD, a.s. a zaměstnanců Archivu OKD,
a.s.).
Představenstvo OKD, a.s. na
svém zasedání ze dne 29. srpna 2000 rozhodlo zřídit ke dni 1. ledna 2001 novou
organizační jednotku – OKD, a.s., Hornické muzeum, o.z. a začlenit do ní i
Archiv OKD, a.s. (dodatek č. 23 k Rozhodnutí č. 1 představenstva OKD, a.s.
ze dne 14. ledna 1991).
K 1. prosinci 2001 byla do
Hornického muzea převedena spisovna OKD, a.s., Důl Odra, o.z. a fakticky se
stala součástí Archivu OKD, a.s.
Pokud jde o prostorové
zabezpečení činnosti Archivu OKD, a.s.
omezím se na konstatování, že po letitých peripetiích se zajištěním
kapacitně dostačujících a technicky vyhovujících prostor pro uložení
archiválií, byla 30 června 1987 předána archivu k užívání novostavba
účelové budovy. Za zaznamenání jistě stojí,
že tato účelová archivní budova je jednou z prvních v celé ČR.
Mám–li podat stručnou
informaci o archivním materiálu, uloženém v našem archivu, uvedu nejdříve
stručný statistický údaj. Podle stavu
ke konci roku 2001: v archivu bylo uloženo celkem 136 archivních fondů a
sbírek, jejichž celkový rozsah v běžných metrech představuje číslo 2 687, 66.
Všechny tyto archivní fondy a sbírky lze rozdělit do těchto pěti skupin:
-
archivní
fondy z období do znárodnění (tedy v podstatě do roku 1945)
-
archivní
fondy z období státních hospodářských organizací ( tedy z období od
roku 1946 do vzniku akciové společnosti OKD)
-
osobní
pozůstalosti
-
sbírky
-
archivní
fondy z období od vzniku akciové společnosti OKD
Považuji za důležité uvést,
že v podstatě všechen archivní materiál je pro badatele přístupný, i když ne vždy prostřednictvím definitivní
archivní pomůcky. Na závěr této části svého příspěvku nemohu neuvést, že náš
archiv je co do rozsahu archiválií v něm uložených největším podnikovým
archivem v našem kraji a druhým největším v celé České republice.
Svůj příspěvek zakončím úvahou nad
možnostmi užší spolupráce našeho archivu a Hornického muzea v Ostravě,
které vyplývají ze skutečnosti, že obě instituce jsou organizačně
v nejužším možném vztahu.
Poznamenávám, že následující
úvaha vychází z pohledu archivu.
A nyní konkrétně k oněm
možnostem:
-
větší
zohledňování potřeb muzea při skartačním řízení v organizačních jednotkách
OKD
-
možnost
nejužší spolupráce při získávání archiválií mimo skartační řízení
-
možnost
jednotného zajišťování fotografické dokumentace ze současnosti
-
bezprostřednější
podíl archivu na zpracovávání
vývojových řad nejrůznějších zařízení provozovaných v důlních podnicích
-
možnost
účinnějšího zapojování do příprav muzejních exposic
-
možnost
lepšího využívání knihovny archivu
-
snadnější
zabezpečování výstav archiválií
Tím samozřejmě není výčet
oněch možností vyčerpán. A je třeba zároveň říci, že od onoho užšího spojení
obou institucí uplynula příliš krátká doba, než aby bylo možno činit
v tomto směru nějaké definitivní závěry.
Jsem zároveň pevně
přesvědčen o tom, že obě strany udělají vše proto, aby byly maximálně využity
všechny možnosti pro to, aby byly co nejlépe zdokumentovány a rozvíjeny tradice
českého hornictví.