Mgr.
Petr NOVÁK
L 4
Český báňský úřad
NOVÉ POŽADAVKY
NA BEZPEČNOST A
OCHRANU ZDRAVÍ PŘI
PRÁCI – PO NOVELE ZÁKONÍKU
PRÁCE, NAŘÍZENÍ VLÁDY,
VYHLÁŠKY ČBÚ
Plán přednášky:
I. Novela
zákoníku práce – podrobnější rozbor s odkazem na podrobnější úpravy
II. Jednotlivé
novely vyhlášek ČBÚ v oblast bezpečnosti práce
III. Závěrečné shrnutí s odkazem
na budoucí úpravy – nastínit teoretickou úpravu podle přípravy institutů
V oblasti bezpečnosti práce
došlo k výraznému posunu zejména na poli harmonizace našeho práva
s právem EU a s tím související úprava naší oblasti bezpečnosti práce
podle směrnic EU. Základní úpravou, která je podstatným vodítkem i pro
normotvorbu v oblasti zajištění bezpečnosti práce v horním právu, je samozřejmě rozsáhlá
novelizace z. č. 65/65 Sb., zákoníku práce. Jak jistě víte rozsáhlá novelizace
této normy v roce 2000 se týkala právě hlavy páté – bezpečnost a ochrana
zdraví při práci. Tato úprava hlavy páté v podstatě vyhovuje všem
požadavkům práva evropského společenství. Proto by bylo dobré, kdybychom se u jednotlivých
ustanovení trochu zastavili:
V §
132 jsou zakotvena základní ustanovení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci.
V podstatě vystihuje hlavní cíl novely zákoníku práce, tedy na úseku
zajišťování bezpečnosti a ochrany zdraví při práci předcházet nebo omezovat
rizika ohrožující životy a zdraví zaměstnanců při práci. Vychází se
s toho, že rizika v největším počtu pramení z vadného uspořádání
pracoviště, působení rizikových faktorů, volby a použití pracovních prostředků,
pracovních postupů a režimů práce, z úrovně vzdělání zaměstnanců a jejich
poučení k práci nebo jejich nepříznivého zdravotního stavu. Hodnocení a
eliminaci rizik upravuje rámcová směrnice 89/391/EEC o provádění opatření ke
zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci a všechny dílčí směrnice EEC z ní vycházející (tyto
budu dále citovat při jednotlivých paragrafech). Zpřesňuje se též úprava
povinnosti zaměstnavatele v případech, kdy na jednom pracovišti plní úkoly
zaměstnanci více zaměstnavatelů.
Povinnosti
zaměstnavatele blíže upravují hned následující ustanovení: v § 132a “prevence
rizik” se zakotvuje povinnost zaměstnavatele kontrolovat účinnost a dodržování
opatření k prevenci rizik a k minimalizaci neodstranitelných rizik se
směřuje k následnému ověření efektivity přijatých opatření. Všechna tato
opatření byla přijata z již
citované směrnice č. 89/391/EEC, ale i ze směrnic č. 80/1107/EEC, č.
88/642/EEC, č. 82/605/EEC a č. 91/382/EEC. Ustanovení § 132b předpokládá odbornou
způsobilost zaměstnance na úseku prevence rizik pro případ že ji zaměstnavatel nemá. Klíčovým ustanovením je §
133, který upravuje povinnosti zaměstnavatele na úseku ochrany a bezpečnosti
zdraví při práci. Většina povinností byla převzata z dosavadního znění
zákoníku práce ; pouze systematické uspořádání se podřídilo požadavkům směrnic
EU. Ustanovení § 133a upravuje požadavky na osobní ochranné pracovní
prostředky, pracovní oděvy a obuv, mycí, čistící a dezinfekční prostředky a
ochranné nápoje. Prováděcím předpisem je nařízení vlády č. 495/2001 Sb.
Ustanovení § 133b upravuje bezpečnostní značky a signály, přičemž pro zajištění
požadavků na jejich vzhled, umístění a zavedení bylo vydáno nařízení vlády č.
11/2002 Sb. Ustanovení § 133c zakotvuje povinnosti zaměstnavatele při
pracovních úrazech a nemocech z povolání (transformace směrnice č.
89/656/EEC). Ustanovení § 134 vytváří zákonný rámec na podmínky pracoviště a
pracovního prostředí. Prováděcím předpisem je zde nařízení vlády č. 178/2001
Sb. V ustanovení § 134a jsou zakotveny bližší podmínky používání výrobních
prostředků a zařízení, jakožto potencionálního zdroje rizik ohrožujících
zaměstnance. Ustanovení § 134b nově definuje pojem “zvláštní odborná
způsobilost” . Kdo je tedy zvlášť odborné způsobilým zaměstnancem? Jde o
zaměstnance, který obsluhuje buď technické zařízení, které představuje zvýšenou
míru ohrožení života a zdraví, nebo vykonává činnost, která sama o sobě
představuje zvýšenou míru ohrožení života a zdraví. § 134c podává příkladný
výčet rizikových faktorů nepříznivě ovlivňujících zdraví zaměstnanců a ukládá
zaměstnavateli měřením sledovat a kontrolovat jejich hodnoty na pracovištích. I
zde je prováděcím předpisem nařízení vlády č. 178/2001 Sb. Ustanovení § 134d
obsahuje zákaz některých prací s výjimkou např. výzkumných laboratorních prací
a podobně. § 134e stanovuje zaměstnavateli povinnosti na úseku organizace práce
a pracovních postupů. Nové znění § 135 zpřesňuje rozsah povinností zaměstnanců
v bezpečnosti a ochraně zdraví při práci. Ustanovení § 136 umožňuje
kontrolu odborových orgánů, § 136a účast zaměstnanců na řešení otázek
bezpečnost a ochrany zdraví při práci ( ustanovení implementuje směrnici č.
81/391/EEC). Ustanovení § 138 předpokládá státní odborný dozor upravený
zvláštním právním předpisem – tedy zákonem č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti,
výbušninách a o státní báňské správě.
II.Po tomto
podrobnějším rozboru novely zákoníku
práce se nyní zaměřme na novelizaci právních předpisů v oblasti působnosti
Státní báňské správy na poli ochrany bezpečnosti zdraví při práci. Z konce
roku 2001 bych připomněl dvě vyhlášky, z nichž zejména ta druhá je pro
oblast bezpečnosti a ochrany zdraví při práci klíčová.
Tedy nejprve
jde o vyhlášku č. 360/2001 Sb., ze dne 19. září 2001, kterou se mění vyhláška Českého báňského úřadu č. 239/1998
Sb., o bezpečnosti a ochraně zdraví při práci a bezpečnosti provozu při těžbě a
úpravě ropy a zemního plynu a při vrtných a geofyzikálních pracích a o změně
některých předpisů k zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví při práci a
bezpečnosti provozu při hornické činnosti a činnosti prováděné hornickým
způsobem. Tato vyhláška byla vydána na základě § 6 odst. 6 písm. a), b) a d)
zákona č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské
správě a nebyla moc rozsáhlá, nicméně zpřesňovala technické parametry a
vymezení tzv. “bezpečnostního pásma” u ústí vrtu, a to zejména
v souvislosti s jejich zřizováním v hustě obydlené zástavbě.
Druhou a
velmi důležitou vyhláškou je vyhláška č. 447/2001 Sb., o báňské záchranné
službě , ze dne 3. prosince 2001. Tato vyhláška byla vydána podle § 6 odst. 6 písm. a) a § 7 odst. 9 zákona č.
61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské
správě, ve znění zákona č. 542/1991 Sb. vyhláška znamená změnu v oblasti
báňského záchranářství, zejména díky novým ustanovením zaměřených na
prohloubení prevence, vnitřní organizace, vlastní odborné přípravy, výkonu
činnosti i na další opatření, např. zásady zásahu báňských záchranářů, jejich
taktiku, způsoby vedení těchto zásahů ve specifických podmínkách v podzemí
i na povrchu.
Dá se říci,
že rok 2002 nebude rozhodně na nové legislativní úpravy na poli bezpečnosti a
ochrany zdraví při práci skoupý, ba naopak. Dne 21. a 22.ledna 2002 bylo vydáno
pět vyhlášek, se kterými se nyní krátce
seznámíme.
První
v pořadí je vyhláška ze dne 21. ledna 2002, č.71/2002 Sb., o
zdolávání havárií v dolech a při těžbě ropy a zemního plynu, stanovená
podle § 6 odst. 6 písm. a)
a b) zákona č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní
báňské správě.Tato vyhláška stanoví
požadavky na havarijní prevenci
a na plány zdolávání závažných provozních
nehod (havárií) (tzv. "havarijní plán") a dále
opatření směřující k záchraně životů lidí a omezení škod při vzniku a zdolávání závažných provozních nehod
("havárií") v organizacích provádějících hornickou činnost
nebo činnost prováděnou
hornickým způsobem v dolech
a na pracovištích při těžbě a
úpravě ropy a zemního plynu a při
vrtných a geofyzikálních pracích zaměřených na vyhledávání a průzkum
ložisek ropy a
zemního plynu a při podzemním skladování ropy a zemního plynu.
Druhou v pořadí je vyhláška ze dne 21. ledna č.
72/2002 Sb., o důlní degazaci,
stanovená podle § 5 odst. 3 a podle § 6 odst. 6 písm. a) zákona č. 61/1988 Sb.,
o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské správě. Tato vyhláška
stanoví požadavky k zajištění
bezpečnosti a ochrany zdraví při práci
a bezpečnosti provozu,
na zřizování, provoz a kontrolu
zařízení důlní degazace a na kvalifikaci a odbornou způsobilost
zaměstnanců při provozu
zařízení důlní degazace v organizaci provádějící hornickou činnost v plynujících uhelných dolech II. třídy
nebezpečí.
Třetí vyhláškou ze dne 21. ledna 2002 je vyhláška č.
73/2002 Sb., o vybraných důlních zařízeních, stanovenou podle
§ 8 odst. 4
zákona č. 61/1988 Sb.
Vyhláška stanoví vybrané
důlní stroje, zařízení, přístroje a pomůcky, které mohou být používány jen na základě
povolení jejich typu Českým báňským
úřadem. Vyhláška dále stanoví
postup při povolování
typů vybraných důlních zařízení k používání a podmínky jejich používání
při hornické činnosti a činnosti prováděné hornickým způsobem. Vyhláška také konečně stanoví podmínky přezkušování
vybraných důlních zařízení.
Dne
22. ledna byla vydána vyhláška č. 74/2002 Sb., o vyhrazených elektrických
zařízeních, stanovená podle § 8a odst.
8 písm. a) a c) zákona č. 61/1988 Sb.
Tato vyhláška stanoví, která technická
zařízení při hornické činnosti a
činnosti prováděné hornickým způsobem
a při pracích s těmito činnostmi souvisejícími se považují za vyhrazená
elektrická zařízení. Vyhláška dále blíže
vymezuje předpoklady kladené na odbornou způsobilost organizací
provozujících vyhrazené
elektrické zařízení, a to z
hlediska potřebného technického vybavení a odborné způsobilosti
jejich zaměstnanců.
Dne 22.
ledna 2002 byla také vydána vyhláška č. 75/2002 Sb., o bezpečnosti provozu
elektrických technických zařízení používaných při hornické činnosti a činnosti
prováděné hornickým způsobem, stanovená podle
§ 5 odst. 3 a § 6 odst. 6 písm. a) zákona č. 61/1988 Sb. Vyhláška
stanoví požadavky k zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví
při práci a
bezpečnosti provozu včetně
bezpečnosti provozu elektrických
technických zařízení používaných při
hornické činnosti a činnosti
prováděné hornickým způsobem a při pracích s těmito činnostmi
souvisejícími. Vyhláška dále stanoví požadavky kladené na kvalifikaci a odbornou způsobilost
pracovníků, kteří vykonávají činnost na elektrickém zařízení
nebo jej obsluhují.
Jen
kratičká byla společná vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí a Českého
báňského úřadu ze dne 4. dubna 2002 vydaná pod číslem 159/2002 Sb., která
měnila vyhlášku č. 20/1979 Sb., kterou se určují vyhrazená elektrická zařízení
a stanoví některé podmínky k zajištění jejich bezpečnosti. Vyhláška
v podstatě upravila pravomoc orgánů dozoru bezpečnosti práce
v oblasti vyhrazených elektrických zařízení(orgány státní báňské správy se
dozoru vzdaly).
Důležitou
byla také vyhláška ze dne 11. dubna 2002 č.165/2002 Sb., o separátním větrání
při hornické činnosti v plynujících dolech, stanovená podle § 6 odst. 6
písm. a) zákona č. 61/1988 Sb..Tato vyhláška stanoví požadavky na zařízení
separátního větrání, jeho projektování, provoz a kontrolu při hornické činnosti
v plynujících dolech. Tato vyhláška nabyla účinnosti dne 1. června 2002.
Velmi důležitým legislativním počinem roku 2002 je také vyhláška
Českého báňského úřadu, kterou se mění vyhláška č. 22/1989., o bezpečnosti a
ochraně zdraví při práci a bezpečnosti provozu při hornické činnosti a činnosti
prováděné hornickým způsobem v podzemí. Tato novela obsahuje zejména nové
ustanovení o sebezáchranných přístrojích, nové rozdělení dolů, dále nové znění
ustanovení týkajících se automaticky nebo dálkově ovládaných strojních
zařízení, elektrických sítí v dole, osvětlení mobilních strojů
v podzemí, včetně dalších dílčích změn prováděných za účelem zlepšení
podmínek bezpečnosti práce.
Již
z tohoto výčtu je patrno, jak velký důraz je z legislativního
hlediska kladen na soustavné zlepšování a dozor podmínek bezpečnosti a ochraně
zdraví při práci. Je pochopitelné, že státní báňská správa i s ohledem na
perspektivu budoucí aproximace našich norem v této oblasti v okruhu
práva EU nesmí nijak ve svém úsilí polevit. Také proto věnuje Český báňský úřad
při práci na tvorbě budoucích norem horního práva, především koncepce horního
zákona, této problematice mimořádnou budoucnost. Věřím, že při našem příštím
setkání bude zde možné tuto koncepci na této oblasti podrobně rozebrat.